## Aquesta pàgina d'ajuda està incompleta

### Introducció

La intenció d'aquest mòdul es la de simplificar el muntatge dels discs locals, recursos compartits remots i memòria virtual. Abans que un sistema Unix pugui accedir als fitxers d'un disc, CD-ROM, unitat JAZ, disquet o servidor de fitxers, cal que aquest estigui `muntat` en algun punt del sistema de fitxers. El sistema manté una llista dels sistemes de fitxers coneguts, habitualment per muntar-los en engegar. Els sistemes de fitxers es poden muntar temporalment, per oblidar-los després de desmuntar-los o quan es reengegui el sistema.

Tots els sistemes Unix, un cop instal·lats, munten almenys un sistema de fitxers en engegar, i gairebé sempre alguns més. Sempre hi ha un sistema muntat com a directori arrel `/`, i potser altres com ara `/usr`, `/proc` o `/net`. A menys que el teu sistema Unix sigui una estació de treball sense disc, el directori arrel es munta des d'un disc local. Es poden muntar altres sistemes de fitxers des de servidors de fitxers, discs locals o fins i tot sistemes de fitxers "màgics" com ara `/proc`, que no contenen fitxers reals.

Un cas especial és la memòria virtual. El sistema hauria de tenir almenys un fitxer d'intercanvi de memòria virtual, que el SO fa servir com una ampliació de la memòria física. Un fitxer d'intercanvi pot ser un fitxer normal d'algun sistema de fitxers, o una partició dedicada d'un disc local.

Aquest mòdul funciona llegint i actualitzant el fitxer `/etc/fstab` o `/etc/vfstab` per gestionar els sistemes de fitxers coneguts. Els sistemes de fitxers muntats actualment es troben llegint el fitxer `/etc/mtab` o `/etc/mnttab`. Webmin ignora completament els comentaris de la taula de sistemes de fitxers.

### Llista dels Sistemes de Fitxers Actuals

La pàgina principal del mòdul `Gestor de Sistemes de Fitxers` llista tots els sistemes de fitxers coneguts. Per cada sistema de fitxers, es mostren els detalls següents:

- Punt de muntatge
  El directori on es troba muntat aquest sistema de fitxers, o bé Virtual Memory si és un fitxer d'intercanvi. Només hi pot haver un sol sistema de fitxers muntat sobre un mateix punt de muntatge.

- Tipus de sistema de fitxers
  El nom complet d'aquest tipus de sistema de fitxers. Aquest depèn del muntatge (local o remot) i de com està formatat el disc. Els muntatges de discs locals tenen tipus com ara `Linux Native Filesystem`, `MS-DOS Filesystem` o `Solaris Unix Filesystem`. Els muntatges remots gairebé sempre tenen el tipus `Network Filesytem`.

  Si vols fer servir els noms curts dels tipus de sistemes de fitxers (com ara `ext2fs` en lloc de `Linux Native Filesystem`), canvia l'opció `Fes servir tipus llarg de sistemes de fitxers` a la Configuració del Mòdul.

- Muntat des de
  El fitxer de dispositiu o nom del sistema remot i directori des d'on s'ha muntat el dispostitiu. Sota Unix, tots els discs locals tenen un fitxer de dispositiu al directori `/dev/` que es fa servir per accedir aquest disc. Els fitxers de dispositiu tenen noms com `/dev/dsk/c0t1d0s3` o `/dev/hda1`. Quan crees o edites un muntatge, Webmin convertirà automàticament el nom del fitxer de dispositiu en un número de disc i de partició.

- En ús
  "Sí" si aquest sistema de fitxers està actualment muntat, "No" altrament.

- Permanent
  "Sí" si aquest sistema de fitxers està enregistrat de forma permanent, "No" si s'oblidarà en desmuntar-lo.

### Addició d'un Nou Sistema de Fitxers

Per afegir un nou muntatge, tria el tipus de sistema de fitxers del selector de sota, l'origen i altres opcions del nou muntatge. Cada tipus de sistema de fitxers de cada versió de Unix pot tenir opcions diferents, i molts tipus tenen possibilitats diferents per a l'origen del muntatge.

Independentment del sistema de fitxers que triïs, algunes entrades de la `Creació de Muntatge` seran iguals. La més important és el punt de muntatge, que és el directori del qual penjarà el sistema de fitxers a muntar. Tots els tipus de sistemes de fitxers excepte virtual memory exigeixen aquesta entrada. Si el directori que introdueixes no existeix, Webmin intentarà crear-lo per tu.

Per a la majoria de tipus de sistemes de fitxers, tindràs 3 opcions per desar el muntatge:

- Desa'l i munta'l en engegar
  El muntatge s'enregistrarà de forma permanent i es muntarà en engegar el sistema.

- Desa
  El muntatge serà permanent, però no es muntarà en engegar el sistema.

- No el desis
  El muntatge serà temporal.

Per la majoria de sistemes de fitxers, també pots triar muntar-lo ara o no. No té sentit no muntar ni desar un sistema de fitxers nou, per la qual cosa en aquest cas es mostrarà un error.

Hi ha, no obstant, alguns tipus de sistemes de fitxers que no presentaran totes les opcions llistades abans. En són alguns exemples:

- `Virtual Memory` sota Linux
  Quan aquest tipus es munta, també es desa, i quan es desmunta, s'elimina. Els muntatges VM desats sempre s'afegeixen en engegar.

- `Windows Networking Filesystem` sota Linux
  Aquest sistema de fitxers només es pot muntar fent servir l'ordre `smbmount`, així que no es pot desar.

- `Automounter Filesystem`
  Els sistemes de fitxers Automounter permanents sempre es munten en engegar el sistema.

Tots els tipus de sistemes de fitxers exigeixen que triïs l'origen i les opcions del muntatge. Con que l'origen i les opcions difereixen significativament segons els diferents tipus de Unix i de sistemes de fitxers, els descrivim individualment a continuació:

- Redhat Linux 4.0+ i Slackware Linux 3.0+
  Per a la majoria de tipus de sistemes de fitxers, l'origen del muntatge pot ser un dels següents:
  - Dispositiu IDE
    Per aquesta tria, has d'introduir la lletra de dispositiu IDE i la partició. La lletra del dispositiu és habitualment `a` pel primer disc dur intern, `b` pel segon disc dur intern, i `c` pel CD-ROM. El número de partició depèn de la partició que vulguis muntar. Fes servir l'ordre `fdisk` per veure les particions disponibles dels discs.

  - Dispositiu SCSI
    Per aquesta opció, has d'introduir la lletra del dispositiu SCSI i la partició. La lletra del dispositiu NO es correspon amb el número d'identificació SCSI - EL Linux assigna una lletra a cada dispositiu SCSI segons l'ordre en què el sistema se'ls troba.

  - Disquet
    Aquesta tria només exigeix introduir el número de dispositiu de disquet. Aquest serà `0` per la primera disquetera, o `1` per la segona.

  - Altres dispositius
    Si tries aquesta opció, pots introduir el nom de dispositiu que vulguis. Això és útil per muntar dispositius RAID, targetes PCMCIA i altres dispositius que Webmin no coneix.

  Abans de poder muntar un sistema de fitxers en una partició de disc SCSI o IDE, cal haver creat la partició i haver-hi construït un sistema de fitxers. Pots fer servir el mòdul Gestor de Particions per fer-ho, o pots fer servir les ordres de Linux `fdisk` i `mkfs`.

  Els tipus de muntatge `Network Filesystem (nfs)`, `Windows Networking Filesystem (smbfs)`, `Automounter Filesystem (auto)` i `Virtual Memory (swap)` fan servir un formulari diferent per l'origen del muntatge. Mira més avall la secció concreta del tipus de sistema de fitxers per més detalls.

  Un cop hagis triat l'origen del muntatge, també podràs establir diverses opcions específiques del sistema. Algunes opcions, no obstant, són comunes a tots els sistemes de fitxers Linux. Aquestes són:

  Només lectura | Si és "Sí", llavors ningú hi pot escriure, crear o canviar res d'aquest sistema de fitxers
  Permet fitxers SUID | Si és "No", llavors els programes setuid d'aquest sistema de fitxers no s'executaran com al seu propietari. És útil per muntar sistemes de fitxers remots no fiables.

  Les opcions específiques del sistema són:

  - Linux Native Filesystem (ext2fs)
    Aquest és el tipus més recent de sistemes de fitxers per discs locals en Linux.
    Estan disponibles les opcions addicionals següents:

  - Network Filesystem (nfs)
    NFS és la forma estàndard de Unix de compartir fitxers entre sistemes. Per NFS, l'origen del muntatge no és un disc local, sinó un nom de host i de directori remots. El nom de host és el nom (o l'adreça IP) del sistema remot. El directori remot és un directori del sistema remot exportat al teu sistema,
    Els sistemes de fitxers NFS tenen les següents opcions addicionals:

    Versió NFS | La versió NFS (1-3) a utilitzar

  - Virtual Memory (swap)
    L'origen del muntatge de la memòria virtual pot ser un disc IDE local, un disc SCSI local, o un fitxer normal i corrent. Si introdueixes un nom de fitxer que no existeix, Webmin et demanarà la mida del fitxer d'intercanvi, i llavors l'afegirà com a àrea d'intercanvi. A menys que el kernel del teu Linux s'hagi configurat per permetre-ho, no es pot muntar una àrea d'intercanvi com un sistema de fitxers NFS.
    No hi ha cap opció pels muntatges de memòria virtual.

  - Windows Networking Filesystem (smbfs)
    "Windows Networking" es refereix al protocol de compartició de fitxers utilitzat per Samba, Windows 95 i NT (també conegut com SMB o LANManager). Si un servidor Windows està compartint un directori, el pots muntar sota Linux i accedir al seu contingut com si fossin fitxers normals.

    L'origen del muntatge d'un sistema de fitxers Windows és un nom de recurs del tipus `\\ntbox\somedir`. El primer nom és el nom NetBIOS del servidor, i el segon el nom d'un recurs del servidor. Idealment, el nom NetBIOS d'un servidor hauria de ser el mateix que el nom de host TCP/IP, però si no és així, pots fer servir les opcions de muntatge per especificar el nom de host correcte o l'adreça IP per connectar-hi.
    Estan disponibles les opcions següents:

    Usuari | El nom d'usuari per entrar al servidor de fitxers. Per als recursos públics no cal.
    Contrasenya | La contrasenya que es fa servir amb el nom d'usuari. Si no tens un nom d'usuari i una contrasenya vàlids al servidor, llavors el muntatge fallarà. Per als recursos públics no cal.

  - MS-DOS Filesystem (FAT)
    Els disquets o discs formatats amb Windows 3.1 i versions de MS-DOS anteriors a la 7.0 fan servir aquest tipus de sistema de fitxers. Els fitxers d'aquest sistema estan limitats a l'estàndard de noms de fitxer 8.3 utilitzat per DOS. Si proves de crear un fitxer amb un nom més llarg, es truncarà al format 8.3. Com que DOS no té cap concepte de propietat dels fitxers ni permisos reals, tots els fitxers del sistema muntat tindran el mateix propietari i mode d'accés. La propietat i els drets individuals de cada fitxer no es poden canviar.
    Estan disponibles les opcions següents:

  - Windows 95 Filesystem (vfat)
    Aquest sistema de fitxers es troba en discs formatats per Windows 95 i, possiblement, NT. Igual que el sistema de fitxers DOS anterior, no té cap concepte de propietat ni permisos de fitxers. No obstant, suporta noms llargs de fitxers.
    Les opcions disponibles són:

  - ISO9660 Filesystem (iso9660)
    Aquest és el format estàndard dels CD-ROMs. El format bàsic només suporta noms 8.3 com la `FAT`, però hi ha un format ampliat anomenat Rock Ridge que permet tenir noms de fitxers llargs i permisos Unix.
    Les opcions d'aquest sistema de fitxers són:

  - OS/2 Filesystem (hpfs)
    Els discs durs formatats amb OS/2 fan servir aquest format de sistema de fitxers. Els noms llargs estan suportats, però els permisos i propietat dels fitxers Unix no.
    Les opcions disponibles són:

  - Linux on MS-DOS Filesystem (umsdos)
    Aquest sistema de fitxers només s'utilitza per instal·lar el Linux en un sistema que només té un sistema de fitxers MS-DOS i no es pot reparticionar. Funciona fent servir el directori `\linux` del sistema de fitxers DOS com a arrel del sistema de fitxers de Linux. Quan es munta en Linux, els noms llargs, la propietat i els permisos estan suportats. Aquest sistema de fitxers, per defecte, no està suportat en el Linux de RedHat, i només s'ha de fer servir si no tens cap més remei, ja que el rendiment és pobre.
    Les opcions vàlides d'`umsdos` són:

- Solaris 2.5+
  Per als sistemes Solaris basats en disc, l'origen del muntatge pot ser un de:
  - Disc SCSI
    En Solaris, cada disc SCSI s'identifica per 4 números:
    - Controladora - La controladora SCSI on està connectat el disc. Per la controladora integrada a les caixes SPARC, sempre és 0.
    - Objectiu - El número d'unitat SCSI. Per als discs durs interns, és 0 o 1. Per discs externs, normalment es pot seleccionar amb un interruptor de la caixa.
    - Unitat - Gairebé sempre 0.
    - Partició - El número de la partició a muntar.

  - Dispositiu MetaDisk
    Si tens dispositius RAID vetejats o replicats creats amb el programari de metadispositius de Sun, tria aquesta opció i introdueix el número del metadispositiu.

  - Altres dispositius
    Aquesta tria exigeix que introdueixis el camí complet del del dispositiu a muntar.

  Abans de poder muntar un sistema de fitxers d'un disc local SCSI, cal haver creat la partició i el sistema de fitxers. Pots fer servir el mòdul Gestor de Particions, o pots fer servir les ordres Unix `format` i `newfs`.

  En Solaris, el gestor de volums munta automàticament els CD-ROMs i els disquets. A menys que s'hagi desactivat, els disquets i els CDs no necessiten mai muntatge manual. Els dispositius muntats pel gestor de volums no es mostren a la llista de sistemes de fitxers de la pàgina principal. Aquest pot ser també el cas de dispositius SCSI removibles (com ara una unitat Jaz, o Syquest), depenent de com estigui configurada la gestió de volums del sistema.

  Un cop hagis triat l'origen del sistema de fitxers, també podràs establir un cert nombre d'opcions específiques del sistema:

  - Solaris Unix Filesystem (ufs)
    Aquest és el sistema de fitxers estàndard dels discs locals de solaris.
    Les opcions disponibles són:

    Només lectura | Si és "Sí", llavors ningú pot escriure, crear, esborrar ni canviar cap permís en aquest sistema de fitxers.

  - Network Filesystem (nfs)
    NFS és la forma estàndard de Unix de compartir fitxers entre sistemes. Per NFS, l'origen del muntatge no és un disc local, sinó un nom de host i de directori remots. El nom de host és el nom (o l'adreça IP) del sistema remot. El directori remot és un directori del sistema remot exportat al teu sistema,
    Els sistemes de fitxers NFS tenen les següents opcions addicionals:

  - Virtual Memory (swap)
    L'origen del muntatge de la memòria virtual pot ser un disc SCSI, un MetaDisk, o un fitxer normal i corrent. Si introdueixes un nom de fitxer que no existeix, Webmin et demanarà la mida del fitxer d'intercanvi, i llavors l'afegirà com a àrea d'intercanvi.
    No hi ha cap opció pels muntatges de memòria virtual.

  - Caching Filesystem (cachefs)
    Aquest sistema de fitxers fa servir espai d'un disc local com a memòria cau d'un altre sistema de fitxers, típicament un NFS. Això vol dir que els fitxers d'un NFS utilitzats més sovint es desen localment, cosa que resulta en un increment significatiu del rendiment. Quan crees un muntatge de cau, Webmin assumeix que el sistema de fitxers que hi ha al darrere és un NFS.

    L'origen del muntatge dels sistemes `cachefs` és el servidor NFS i el directori remots. Quan muntes un sistema cau, es fan en realitat dos muntatges: el muntatge del NFS remot, i el muntatge `cachefs`. Webmin no mostra els muntatges darrere el cau a la llista de sistemes de fitxers muntats.

    `cachefs` fa servir un directori cau per emmagatzemar els fitxers, especificat a les opcions de muntatge. Per crear un directori cau, pots fer servir l'ordre `cfsadmin` de Unix o bé deixar que Webmin el creï automàticament. En aquest darrer cas, el cau tindrà un límit del 10% de la mida del sistema de fitxers on resideix.
    Les opcions vàlides d'aquest sistema de fitxers són:

  - Ram Disk Filesystem (tmpfs)
    Els fitxers emmagatzemats en un sistema de fitxers d'aquest tipus existeixen només en memòria RAM, i es perden en desmuntar-lo o en reengegar el sistema. El directori `/tmp` de Solaris fa servir aquest tipus de sistema de fitxers. Com que només està emmagatzemat a la memòria, no hi ha cap secció d'origen del muntatge al formulari.
    L'única opció és:

  - Automounter Filesystem (autofs)
    Automounter fa el muntatge i desmuntatge automàtic de directoris NFS sota demanda. Un subdirectori sota un directori automounter començarà a existir i muntarà un servidor de fitxers en el moment en què un usuari hi faci referència, com ara fent-hi un "cd". Passat un cert temps d'inactivitat, el subdirectori es desmuntarà i desapareixerà.

    L'origen del muntatge per a sistemes de fitxers d'aquest tipus té tres opcions diferents:

    - All NFS Servers (-net)
      Quan l'usuari fa cd a un subdirectori, es pren com el nom de host d'un servidor NFS. Si aquest servidor existeix, es muntaran totes les exportacions disponibles del directori remot sota el nou subdirectori.
      Per defecte, Solaris té muntat el directori `/net` amb aquest origen, per tant, els usuaris poden fer quelcom com ara
      `cd /net/bar.foo.com/usr/local/bin`
      `ls -l`

    - XFN Server (-xfn)
      N.P.I

    - Automounter map
      Per aquesta opció, cal donar el nom del mapa NIS o fitxer local que conté un mapa d'automuntatge. En aquest mapa s'especifica la configuració de quins servidors i directoris cal muntar. Per més informació, mira la pàgina man `automount`.

    Les opcions dels sistemes de fitxers Automounter són les mateixes que les de NFS, Aquestes opcions s'apliquen als subdirectoris muntats automàticament dins del directori automuntat.

  - MS-DOS Filesystem (pcfs)
    Els disquets o discs formatats amb MS-DOS fan servir aquest tipus de sistema de fitxers. Els fitxers d'aquest sistema estan limitats als noms de fitxer 8.3, i no tenen propietats ni permisos Unix. Normalment, no hauràs de fer servir Webmin per muntar disquets `pcfs`, ja que són gestionats automàticament pel gestor de volums. Les opcions disponibles dels sistemes MS-DOS són:

  - CDROM Filesystem (hsfs)

### Edició d'un Sistema de Fitxers Existent

Per editar un muntatge existent, fes clic sobre el punt de muntatge a la llista de la pàgina principal. Això mostrarà el formulari utilitzat per crear un muntatge nou, però amb el punt de muntatge, origen i opcions emplenats. Pots canviar-ne qualsevol al formulari, de la mateixa manera que crearies un muntatge nou (descrit abans).

Un muntatge existent serà, bé desat de forma permanent, bé muntat, o bé ambdues coses. Si canvies el muntatge per tal que no es desi ni es munti, llavors s'esborrarà de la llista de muntatges. Tingues en compte que alguns tipus de sistemes de fitxers no tindran totes dues opcions.

Sota Unix, un directori no es pot desmuntar si està actualment en ús, bé per un procés que hi té un fitxer obert, bé per un usuari que hi té el seu directori actual. De forma similar, un fitxer d'intercanvi no es pot desmuntar si la quantitat de memòria lliure és menor que la mida del fitxer d'intercanvi. Quan canvies el directori, l'origen o les opcions d'un muntatge existent, Webmin el desmuntarà i el tornarà a muntar per aplicar els canvis. Això fracassarà si el directori o fitxer d'intercanvi està en ús, i es mostrarà un error.

Torna al mòdul